Vine cineva, tată.
Păi... Să vină.
Sper că nu te deranjează că am luat-o pe tarlaua ta.
- Nu, nu. - Merg spre nord.
Nu mă așteptam să dau de vreo gospodărie pe aici.
Bună, băiete.
- Te-ai uitat la mine, nu? - Da, așa este.
Îmi plac bărbații atenți la ce se petrece în jurul lor.
Înseamnă că într-o bună zi se vor face remarcați.
Demult n-am mai văzut o vacă Jersey.
O să mai vezi multe. Jersey și Holstein...
...și altele la fel.
- Pot să-ți ofer niște apă? - Mulțumesc.
Sari cam repede.
Joey!
- Nu-i voie să ții pușca spre cineva. - N-o țineam spre nimeni, mamă.
M-ai cam speriat, fiule.
Am vrut doar să-ți arăt pușca mea.
Pun pariu că tu știi să tragi.
- Nu știi? - Puțin.
Se pare că prietenii tăi au cam întârziat.
Ce pun de data asta la cale băieții Ryker?
- Ryker? - Așa am spus.
Pentru mine, un Ryker și o vacă Jersey e tot una.
Nu uita să închizi poarta la plecare.
De ce nu lași pușca aia jos? Apoi voi pleca.
Care e diferența? Pleci oricum.
Aș prefera să fie ideea mea.
Ziua bună, Starrett.
Te-aștepți la necazuri?
Nu vreau necazuri, Starrett. Am venit să te anunț.
Am obținut contractul ăla de vite.
- Ați venit atâția să-mi spuneți? - Sunt pus pe treabă.
- Atunci vezi-ți de ea. - Tocmai asta fac.
O să am nevoie de tot locul ăsta.
Acum, că mi-ai spus, pleacă de pe pământul meu.
Pământul tău?
Trebuie să pleci de aici până la iarnă.
- Și dacă n-o fac? - Tu și ceilalți intruși.
- Vrei să spui, ceilalți fermieri. - Te-aș putea împușca chiar acum.
Ascultă-mă. A trecut timpul când puteai lua cuiva pământul cu pușca.
- Se construiește o pușcărie... - Joe, ajunge.
Tu cine ești, străine?
Un prieten de-al lui Starrett.
Păi, Starrett, nu poți spune că nu te-am avertizat.
În regulă, mi-ai spus. Acum pleacă din ograda mea.
Joe, cina e gata îndată. Nu mai durează.
Așteaptă, domnule, eu...
Îți jur, eu... Așteaptă o clipă, domnule.
Îmi retrag cuvintele, ce am...
Uite, asta... nici măcar nu e încărcată.
- Nu e încărcată? - Nu, Joey e prea mic pentru gloanțe.
E pușca lui.
Asta e culmea!
Mă cheamă Starrett, Joe Starrett, iar el este Joey.
Ai auzit ce-a zis nevastă-mea. Haide, mi-e cam foame.
- Poți să-mi spui Shane. - Mă cam aprind repede zilele astea.
Salut, Joe.
Casa mea nu-i cine știe ce, da' nevastă-mea gătește minunat!
Nu mai durează până la cină. Te poți spăla aici.
În caz că n-ai știut, ăla e pământul lui Ryker.
Crede că toată lumea e a lui.
Ăștia mai bătrâni nu înțeleg încă,
dar nu poți continua cu crescutul vitelor în libertate.
la prea mult spațiu iar rezultatele sunt prea slabe.
Cirezile alea nu-s cine știe ce, numai coarne și oase.
Nouă ne trebuie vite crescute pentru carne, îngrădite și hrănite ca lumea.
Trebuie să-ți alegi locul, să ai pământul tău.
Un fermier nu poate crește decât câteva vite, dar poate cultiva grâne,
iar apoi, cu grădină, cu animale, cu lapte, se descurcă.
Noi ne descurcăm, nu, Marian?
Sigur că da.
E vițelul ăla, din nou. Joey, du-te și dă-l afară.
Joey! Fuga, fiule.
Nu uita să închizi poarta aia.
Joey!
Hai, pleacă!
Nu te întreb încotro te îndrepți.
Un loc sau altul. Undeva unde n-am mai fost niciodată.
- Eu nu plec decât între patru scânduri. - Cum adică, tată?
Adică vor trebui să mă împuște și să mă ducă de aici.
- N-ar trebui să vorbești așa. - Ăsta e adevărul.
Îți place locul ăsta. Am făcut rădăcini.
- Aș vrea să nu vorbești așa. - E prima noastră adevărată casă.
- Cum adică...? - Joey, liniște. Bărbații vor să discute.
Doar că aici e mai mult de lucru decât pot face eu.
Dacă aș putea angaja un om care...
Am avut odată pe cineva, dar familia Ryker l-a cam șifonat
și a plecat blestemându-mă.
L-au bătut de i-au sărit dinții.
Gata de plăcintă?
Dacă nu mai vrea nimeni biscuitele ăsta, îl mănânc eu.
- Suntem ca domnii, nu? - Ce-i aia, tată?
Farfurii bune, o furculiță în plus...
Și mie, mamă?
- Ce s-a întâmplat, Marian? - Nimic.
A fost o cină foarte elegantă, doamnă Starrett.
Mă scuzați.
Unde se duce domnul Shane? Nici nu și-a luat rămas bun.
Nu pleacă, Joey. N-ar fi plecat fără aia.
Mă duc afară cu el.
- l-ai spus să rămână peste noapte? - O să fac asta chiar acum.
Să vezi și să nu crezi. Vino aici un pic.
Joey, de ce nu aduci caii?
Marian, mă lupt cu asta de doi ani.
Dacă aduc caii, se poate spune că ne-a venit de hac.
Uneori nimic nu-i mai bun decât propriile tale brațe și sudoare.
În regulă.
Pac! Pac!
Ce bine dacă mi-ar da gloanțe adevărate.
- Bună dimineața, Joey. - De unde ai știut că sunt eu?
Păi, m-am gândit că vaca nu știe să descuie poarta.
- De ce te-ai trezit așa devreme? - Rămâi la micul dejun.
Aha... Păi, mulțumesc.
- Apoi unde te duci? - Tu ce spui, Joey?
Eu aș vrea să rămâi aici.
- Mă înveți să trag cu pușca? - Ai vrea să înveți asta?
Și tata ar vrea să rămâi. L-am auzit când îi spunea lui mama.
A zis că nu vrea să te bați tu în locul lui,
doar să-l ajuți la treburi.
Pariez că nu pleci doar pentru că e periculos.
Joey!
Joey, vino încoace în clipa asta.
Sper să rămâi, domnule Shane. Vin, mamă!
Închide poarta, Joey.
Unde umbli în cămașă de noapte? Vino și îmbracă-te.
Vrei să iei căruța și să aduci sârma aia de la magazinul lui Grafton?
- Cum spui tu. - Jos din pat. Haide!
Mi-o păstrează la magazin.
Dacă tot te duci, ia-ți și ție niște haine de lucru.
- Joey, ce să-ți aduc? - Suc!
N-ai nevoie de nimic, Joey.
Ai grijă. Nu vreau să ai probleme din cauza mea.
Nu-ți iei centura cu pistoale?
N-am știut că-i periculos să te duci în oraș, Joey.
Hai, fiule.
Joey, vino înapoi!
Pac!
- În cine tragi? - În clanul Ryker. Pac!
- Ai nimerit multi? - Am ratat unul.
Păi, n-am ce-ți face.
Tată, crezi că Shane o să mă învețe să trag cu pușca?
O să te învăț chiar eu când am timp, Joey.
- Tu tragi la fel de bine ca Shane? - Nu l-am văzut niciodată trăgând.
Dar nu cred.
Azi nu și-a luat pistolul. De ce, tată?
Păi, s-a dus la magazin la cumpărături, nu să-l jefuiască.
Dar de ce, tată? Serios, de ce nu l-a luat?
- Nici eu n-am pistol. - El are de obicei.
- Vine cineva, Joe. - Știu. E Ernie Wright.
Tu l-ai putea bate, tată? L-ai putea bate pe Shane?
- Nu știi decât să pui întrebări? - Dar l-ai putea?
Ei, poate.
Dar nu-i nevoie, Joey. Shane e de partea noastră.
Ziua bună, Joe.
Ce mai faci, Ernie?
- Nu prea bine. - Ce s-a întâmplat?
Plec de aici. N-are rost să mă convingi.
- Ei, ce s-a întâmplat? - Grâul meu. Ryker au intrat în el.
Au tăiat gardul, au intrat cu vitele. Acum e doar cotoare.
- Când? - Azi-noapte.
Plec, și nu încerca să mă convingi să n-o fac.
- Nu poți... - Nu încerca, atâta-ți spun.
- Te-am ascultat oricum prea mult. - Du-te, nu te oprește nimeni.
Nu poți să-ți părăsești casa și pământul și...
Of, Ernie, tu...
Am obosit. M-am săturat să fiu insultat de tipii ăia.
Au zis că sunt porcar. Cine știe ce mai urmează?
Ei, nu te supăra așa.
Uite cum facem, ne strângem aici diseară și găsim o soluție.
Nu știu ce să zic.
O să anunț oamenii. Tu spune-le lui Shipstead și Torrey.
Bine, dar dacă tot ne adunăm,
să nu rămânem doar cu vorbe goale.
GRAFTON'S ARTICOLE DIVERSE & SALOON
- Cu ce te pot servi? - Am venit după sârma lui Joe Starrett.
Am ținut sârma asta pentru Starrett de ceva vreme.
- Ești nou venit? - Da, lucrez pentru Starrett.
- Ai pantaloni de mărimea mea? - Echipament de fermă?
Eu îi îmbrac pe toți fermierii de aici.
- Intră acolo și încearcă-i. - Mersi.
Will.
Hei, Will.
Ți-e sete, nu, Chris?
- Will! Cine servește la bar aici? - Vin îndată.
- Cum sunt? - Bunicei.
- Cât îți datorez? - la să vedem...
Pantaloni, un dolar. Două cămăși, 60 de cenți.
Curea...
Tinere, îmi datorezi doi dolari și 25 de cenți.
Ce-i cu tine, fiule? Arăți cam palid.
A trecut ceva de când mi-am luat haine de la magazin.
Banii n-au mare valoare în ziua de azi.
Un țărănoi nou?
Mi s-a părut mie că miroase a porc.
- Altceva? - Suc ai?
Sigur că da. Aș fi vrut să bea suc mai multi bărbați de-aici.
- La barul meu, dincolo. - Mulțumesc.
Will! Să ținem mirosul de porc departe de încăperea unde bem.
- Barman. - Cu ce te servesc?
Ai suc?
Îl dai afară sau trebuie s-o fac eu?
Mă ocup eu de el, Chris.
Ce să fie?
Lămâie, căpșuni sau liliac, țărănoiule?
Cu mine vorbești?
Nu văd pe nimeni altcineva acolo.
Uite, ia puțin de aici.
Să miroși ca un bărbat.
Nu miroase mai bine, Grafton? Chris tocmai a dezinfectat un țărănoi.
Luați-o încet.
Am întrebat doar de suc,
porci și cartofi, de una, alta.
Pentru care dintre culegătorii de cartofi lucrezi?
Sau ai ocupat niște pământ?
Pentru Joe Starrett, dacă te interesează.
Să zicem că mă interesează.
Uite sucul dumitale, domnule.
Acum ieși afară de aici cu sucul tău, și ține distanța.
Să nu te mai întorci!
Ai văzut, Rufe? Chris a pus un țărănoi pe fugă.
Așa. Nu-i lăsa să răsufle.
Să ți-l încălzesc?
Am ajuns să nu-mi placă să umblu noaptea.
Sper că începe întrunirea...
- Shane o să vină la întrunire? - Dl Shane. Da, bănuiesc că da.
Știm cu toții de ce suntem aici.
Bătăușii lui Ryker au trecut pe la fiecare dintre noi.
Eu vă zic doar atât, de aici nu plec nici acum, nici altă dată.
Începe tu, Axel. Ce părere ai?
Păi, Joe, vezi tu...
Eu știu ce vreau să spun. Începe cu mine.
Ernie, îi ascultăm pe fiecare pe rând. Dă-i drumul.
Majoritatea nu-l știți pe Shane.
- Shane, el e Yank Potts. - Salut.
- Fred Lewis. - Te-am văzut în oraș.
El e Ernie Wright, iar el Ed Howells.
- Și Johnson. - Bună, Shane.
- Ai mai văzut pe cineva venind? - Nu.
- Îl așteptăm pe Torrey. - Până unde ne împinge Ryker?
Să nu ne speriem, Ryker asta urmărește.
Crede că ne poate alunga ca pe niște pui de găină.
lată-l pe Torrey.
- Bună, rebelule. - Bună, yankeule.
Era timpul să apari.
Ajunge, yankeule.
- Și voi la fel. - Bine. Liniștește-te, Stonewall.
Dă mâna cu Shane. Lucrează pentru mine.
Shane. Aha, da...
Am auzit de tine la magazinul lui Grafton.
Continuă, Joe.
Păi, Stonewall, lucrurile stau așa... Poate în afară de Ernie,
ne-am pus de acord să nu ne clintim.
Așa te vreau. Pe mine nu mă dă nimeni afară de pe pământul meu.
- Cred că știți cu toții că eu rămân. - Și eu rămân.
O să mai stau și eu, măcar până încep împușcăturile.
Nu suntem decât șapte, dacă e să ne luăm la bătaie.
- Cu el. - Atunci suntem opt.
- Pe el nu poți conta. - Nu-i bun de nimic.
Ai grijă ce vorbești.
Shane să-ți spună ce s-a întâmplat cu omul lui Ryker, Chris.
Vorbesc despre Shane!
Ce e, Shane?
Să spună el.
- Lewis a văzut și a auzit. - A fost pus pe fugă de Chris, la Grafton.
Fred, eu i-am spus să se ferească de încăierări.
- Să terminăm povestea. - N-a făcut-o. Shane nu i-a permis asta!
Chris ăla se fălea peste tot că l-a pus pe fugă pe-un țărănoi.
Shane, nu trebuie să pleci.
M-am gândit că, dacă nu sunt de față, puteți vorbi mai bine.
Acum e prea târziu s-o terminăm.
- N-a făcut-o, nu-i așa? - Joey, vreau să te duci la culcare.
- E în regulă, totul e în regulă. - Shane n-o să plece?
Nu, n-o să plece. Acum treci în pat.
Stai aici.
- Shane. - Shane!
- Știu că nu ți-e frică. - E o poveste lungă, Joey.
Cred că știm...
...Shane.
Nu sta în ploaie. O să răcești tare!
Deci, sâmbătă mergem împreună în oraș după provizii.
O idee bună. Toată gașca suntem mai puternici.
Mie nu-mi trebuie bodyguard. Îmi iau pușca și mă duc când am chef.
- Joey? - Da.
Nu te atașa prea mult de Shane.
De ce nu?
Nu vreau s-o faci.
- E ceva în neregulă cu el? - Nu.
- Atunci ce e, mamă? - Într-o zi s-ar putea să plece, Joey.
O să fii supărat dacă te atașezi prea mult de el.
- Hai, Marian, ești destul de frumoasă. - Vin acum!
Aș vrea să se grăbească, să putem merge. Nu-mi place treaba asta.
Sus în căruță, fiule.
Când te însori, trebuie să te obișnuiești să aștepți după femei.
- Repede, mamă! - Uite-o că vine.
- Bună ziua. - Bună.
Uneori merită așteptarea.
Ai grijă, ia-ți o femeie care să merite așteptarea.
E bună apa.
Crezi că pot fi gata așa repede ca tine?
Ușurel, vroiam doar să vedem cât ești de frumoasă.
Hai, sus.
Gata?
Haideți, fetelor!
- 'Neața! - Bună dimineața.
- Sunteți gata? - Eu zic că da.
- Bună, Marian! - Unde e Stonewall?
l s-a făcut sete și s-a dus înainte. A zis că treaba lui nu poate aștepta.
Eu am rămas să văd de fete.
- La revedere! - La revedere!
- Haide, Roșcatule. - Pa, Marian!
Stonewall, ce faci? Ne-am înțeles să venim împreună.
Am avut ceva treabă. Nu putem lua de băut.
Dă-te jos de pe cal. Te porți ca un prostănac.
A venit toată gașca. Și-au adus femeile să-i apere.
- Mi-au venit borcanele? - Bună, Starrett. Cu ce te servesc?
la te uită...!
Oare ce-or să mai inventeze?
Susan!
- Ai adus lista mamei tale? - Da, tată.
Adu petrolul lampant din căruță.
Nevastă-mea vrea să ne strângem laolaltă de 4 iulie.
Facem o petrecere mare, nu, Marian?
Perfect, exact asta ne trebuie.
E ziua lui Joe Starrett pe 4 iulie.
- O să avem o petrecere mare. - Domnule Grafton...
Ai praf de pușcă pentru artificii?
- Da' drajeuri dintr-alea...? - Vorbim mai încolo de asta.
- Ce primesc pe una goală? - Ca de obicei.
- Mulțumesc. - Dă-i sticla lui Will.
Îmi trebuie niște făină, dle Grafton, și două kilograme de cafea.
Joey.
- Lasă-mă s-o duc eu. - Vino și tu, Shane.
Mulțumesc.
Ei, ia te uită cine-i aici.
Unul dintre cei noi. I se spune Suculeț.
- Pe mine nu conta. - Ce s-a întâmplat, Pete?
Să zicem că sunt doar superstițios.
Am impresia că n-auzi bine, țărănoiule.
Ți-am spus că, dacă vrei să fii sănătos, să nu vii aici. Dispari.
Uite, porcarule. Du-te înapoi la femei și copii, unde ești în siguranță.
Nu insista, Calloway.
Ai auzit ce-am spus? Am zis să pleci de aici.
Ai crezut că poți veni să bei cu bărbații?
Două whiskey, barman.
Mi-ai luat un pahar data trecută.
Acum vreau să-ți dau eu unul.
Pe ăla n-o să-l bei aici înăuntru.
Ai ghicit.
Lăsați-mă.
- Dați-i drumul. - Lăsați-mă să-l fac praf.
Pe el, Chris.
Fă-l bucăți!
Pune mâna pe țărănoi' ăsta.
- Dă-i să sune, Chris. - Trage-i-o.
Rupe-i spinarea.
E de rău, e de rău.
- Mă duc și eu acolo. - Nu, Stonewall, stai aici.
Dacă ne băgăm, o să ne dea gata.
- Hai! - Pe el, Chris.
Nu găsești un șerif la o sută de kilometri în jur.
Caftește-l, Chris.
Bagă-l în pământ, Chris.
Scoate-i creierii pe nas!
Pe el!
- Dă-i să sune, Chris. - Bagă-l în troaca de porci.
Porcar împuțit!
- Terminați! - Hai, nu-l lăsa.
Hei, terminați!
Bateți-vă afară.
- Se pare că s-a terminat. - Ar trebui să plecăm.
- Poate vreți să veniți pe rând. - Stai așa, tinere.
S-ar putea să ai un prieten aici de care să nu știi.
- Nu mi-ar strica un bărbat ca tine. - Lucrez pentru Starrett.
Locul tău nu e la lopată. Cum te pot face să pleci de la el?
Îmi place să lucrez pentru Starrett.
- Îți dau dublu, oricât te plătește el. - Inutil.
- Ce vrei? - Nimic.
- Are nevastă frumușică Starrett. - Ticălos bătrân!
- Nimeni nu-mi vorbește așa! - Eu o fac.
Ți-am dat o șansă. Nimeni nu se pune cu băieții mei și scapă teafăr.
Te scoatem din valea asta.
Te șifonăm și te scoatem de aici și n-o să te mai întorci.
- Haide, Shane! - Joey, pleacă de aici.
Dar, Shane, sunt prea mulți.
N-ai vrea să fug, nu?
Dar sunt prea mulți, Shane.
Hai, fiule, du-te, te rog.
- Terminați! - Plătesc toate stricăciunile.
- Gata cu bătaia. - Nu te amesteca.
- Omul ăsta e neînarmat. - Nu e un duel.
Nu-ți mai băga nasul.
Mă ocup eu de el.
Terminați! Terminați cu bătaia!
Încetați.
Terminați!
Rupe-i gâtul!
- Unde e Joey? - Tată, or să-l omoare pe Shane!
- Încearcă să-l omoare. - Stai cu mama.
- Nu te duce acolo. - Shane e acolo.
Ce-l așteaptă pe Ryker nu se cuvine să vadă o femeie.
Nu te duce acolo, Joe...
Dă să-i sune apa în cap!
Terminați!
Încetați!
Încetați! Proștilor, v-a fost de ajuns. O să vă omorâți.
Starrett, tu și cu Shane plecați de aici.
Înțelege, Starrett. Ați câștigat.
- Plecați de aici. - Nu Ryker plătește stricăciunile.
Plătesc eu ce e spart.
Nu, pentru Dumnezeu, eu și Shane plătim pentru ce s-a spart!
Morgan, dă-i unuia dintre băieți un cal bun.
E drum lung până la Cheyenne.
Am terminat cu joaca, Grafton.
De-acum, când ne mai batem cu ei, o să miroasă a praf de pușcă.
- Am văzut totul, mamă. - Ăla nu-i un loc pentru tine, Joey.
Nici pentru tine, Marian.
Mi-a fost teamă. Apoi a venit tata și a dat cu omul ăla de podea.
N-am făcut mare lucru. Shane a făcut.
- Cum te simți? - Mai bine.
Ba ai făcut, Joe. A fost urât și amândoi ați fost minunați.
Când te-a lovit scaunul ăla, Shane, credeam că ai terminat-o.
Era un scaun ușor, Joey.
Pariez că voi doi puteți bate pe oricine.
Păi, un lucru-i sigur. De-acum, Ryker se va gândi de două ori.
- Nu mai vorbiți de Ryker. - Bine-ar fi să-l putem uita.
- Terebentina asta ustură. - Nici n-ar crâcni.
Indiferent cât ar durea. Nu-i așa, Shane?
Ba cred că da, Joey, dacă-i destul de dureros.
- Ustură ca orice altceva. - Joey, du-te la culcare.
Știu că ustură.
- Au! - Frate!
- Joey, pentru ultima oară, la culcare. - Da, și eu mă duc.
Hai, fiule.
- Mă săruți de noapte bună, mamă? - Bine.
Capul tău... Trebuie bandajat.
E în regulă, Marian, e bine. Mulțumesc mult.
- Vrei să știi ceva, mamă? - Ce e?
- Ce este, Joey? - Mamă...
- Îl iubesc pe Shane. - Chiar?
Îl iubesc aproape la fel de mult ca pe tata.
E în regulă asta, nu?
- E un om de treabă. - E așa de bun.
Ție nu-ți place, mamă?
Ba da, și mie îmi place, Joey.
Noapte bună, Joey.
Ce s-a întâmplat, draga mea?
Joe...
Strânge-mă în brațe.
Nu spune nimic. Doar strânge-mă în brațe.
- Noapte bună, mamă. - Noapte bună, Joey.
- Noapte bună, tată! - Noapte bună, fiule.
Noapte bună, Shane!
Unde e Ryker?
Doarme.
- A trimis după mine. - Stai jos puțin.
Astăzi e sărbătoare.
- Unde e cafeaua? - O aduc imediat.
- Ce se întâmplă aici? - Multe.
- Pleci undeva? - Așa se pare, nu?
Nu-i lăsa să te fraierească, Ernie.
Să mă fraierească?
Vezi asta? Mi-au omorât scroafa azi-noapte.
Trăgeau într-una și urlau ce-or să facă de-acum încolo.
Au trezit copiii și au speriat-o de moarte pe nevastă-mea.
- O să punem capăt la asta. - Am spus că mai stau o tură.
Gata, asta e. M-am săturat de Ryker.
Uite-i că vin din nou!
Direct pe pământul meu arat.
Ce zici de asta, Stonewall Torrey?
Starrett și cu noi, ceilalți, o să-i facem praf
într-una din zilele astea.
În fine, mă duc la Grafton să iau o sticlă.
- Să le-arătăm că-i Ziua Independenței. - Mamă, te pregătești?
- Mult noroc. - Și ție, Stonewall.
Nu văd nici urmă de porc!
Nu văd nici unul, dar de mirosit, îi miros.
Le-au tăiat gardurile domnilor Wright și Shipstead.
Serios?
Shane, ce-ai face dacă i-ai prinde că ne taie gardul?
Le-aș spune să ocolească pe la poartă.
Of, Shane!
- Hai, cine ajunge primul la hambar. - Am pornit!
De ce nu-ți porți niciodată pistolul, Shane?
Bănuiesc că nu văd ca tine atâția oameni răi prin preajmă.
Shane.
- Să-ți spun ceva? - Dacă vrei tu.
Într-o zi ți-am văzut pistolul.
- M-am uitat la el. - Da?
- Te-ai supărat? - Nu, nu.
Dar în locul tău n-aș pune mâna pe obiectul ăsta.
- L-am învelit înapoi în pătură. - Ești un băiat cuminte.
Pot să-l mai văd?
Mi-ai promis că mă înveți să trag.
Te rog!
Bine, Joey. Să mergem.
Sus mâinile!
Avem multe de învățat! Haide.
Stai aici.
În regulă, lasă mâinile jos.
Ți-e prea joasă centura. Niciodată n-o ține la capătul mâinii.
la să vedem.
Trebuie să fie aici, între încheietura mâinii și cot.
Când ridici mâna,
scoți pistolul din teacă fără să-l ridici prea mult, vezi?
Acum încearcă tu, rapid și dintr-o mișcare. Așa.
- Frate! Așa fac adevărații pistolari? - Nu, Joey.
Fiecare are propriile lui secrete.
Unuia îi place de pildă să o tină la umăr.
Altuia să-și țină pistolul înfipt în cureaua pantalonilor.
Unora le place să aibă două pistoale. Dar unu-i suficient dacă-l poți folosi...
...după 15 pași. Nu așa tragi un glonte acolo unde vrei.
Cum e cel mai bine?
Metoda mea e la fel ca oricare, mai bună decât majoritatea.
- Arată-mi cum tragi. - În ce vrei să trag?
În bolovanul ăla de acolo, îl vezi?
Doamne, bine ai tras!
Vezi, Joey? Acum privește. Ține minte.
Când ridici mâna, încă mai ai loc să-l scoți din teacă.
- Shane. - Bună, dnă Starrett.
- Îl învățam pe Joey să tragă. - Nu vreau...
Să-l fi văzut pe Shane cum trage. Mă învață și pe mine.
- Da, știu. Pregătește-te de petrecere. - Of, mamă!
Pistoalele n-or să marcheze viata băiatului meu.
De ce trebuie tu să strici orice distracție?
Un pistol e o unealtă la fel ca oricare alta,
ca un topor, o lopată sau orice.
Cât de bun sau rău e pistolul, asta depinde de cine-l folosește. Să ții minte.
Am fi mult mai bine dacă n-ar exista nici un pistol în valea asta,
inclusiv al tău.
Ce-i cu împușcăturile astea?
Ai început cam devreme cu sărbătoritul, nu, Shane?
Ei, ia uite la femeia asta, în rochia ei de nuntă!
Shane, adu căruța,
astăzi mergem să sărbătorim Ziua Independenței!
Ar trebui să le spun intrușilor, "Sunt ruinat, dar voi sunteți bine veniți."
- Nu-i chiar așa rău. - Ție ți-e ușor să spui.
Sunt prietenul tău de mult timp, vreau să fiu rezonabil.
- Dar există o limită. - Nu poți face mai multe zilele astea.
Am respectat noua lege. M-am ferit de lupte cu pistolul.
Am încercat să-i izgonesc pe țărănoi.
Trebuie să recunoști, oamenii mei și-au lăsat deoparte pistoalele.
Și acum?
- Bănuiesc la ce te gândești. - Nu mă interesează bănuielile tale.
- Îmi place Joe Starrett. - Nebunul ar trebui să asculte.
- De tine? - Ce-i cu tine?
Nu te supăra, Rufe.
Te roade conștiința.
Conștiința!
Bună, Torrey. Cu ce te servesc?
- Dă-mi o ulcică. E ziua națională. - Intră, poftește.
O ulcică. Și un whiskey.
Pentru tine, Ryker, că l-ai izgonit pe Ernie Wright de pe pământul lui.
Încă unul.
- E unul dintre ei? - Da.
Mare păcat, atât avea și a muncit mult pentru el.
Vreau să-ți spun ceva, Ryker. El a fugit pentru că-i laș.
Ăsta-i pentru mine, că eu nu sunt laș și mie n-o să-mi iei pământul.
Au chef de sfadă.
L-ai putea provoca la duel fără nici o problemă.
Ar fi tare ușor.
Pe mine nu mă sperii, așa cum nu-l sperii pe Joe Starrett.
Nu. Noi pe Starrett îl vrem.
- De trei ori ura pentru Wyoming! - Vreți să vă alăturați?
Să închinăm pentru cel mai măreț stat din Uniune?
Sunt din Wyoming.
Pentru independența statului suveran Alabama.
Poftim.
Am terminat cu voi, nordiștii. la ascultați, yankeilor...!
Bună, Axel.
Ai întârziat, Reb, am ocupat Richmond acum două ore!
- Toată lumea, veniți încoace... - Marian!
Și voi, am să vă spun ceva important.
- Axel... - Ja, mamă. Acum...
Știți cu toții ce zi este astăzi. E Ziua Independenței.
În afara unui singur bărbat de aici. Da, domnule.
Asta e ziua când Joe Starrett a fost prins în laț!
Păi, nu...
- Ce aș vrea să spun e... - Păi, spune, Joe!
- Aș vrea să spun că Axel are dreptate. - Ce a spus, Joe?
Am renunțat la independența mea acum 10 ani.
Dar nici un bărbat n-a renunțat mai ușor decât mine.
Mai mult, n-aș da locul meu nici unui alt bărbat din lume.
- Frumos discurs! - Hai, Joe, sărutați-vă.
Vino încoace!
Felicitări.
Dă de știre băieților. Dau de băut.
La mulți ani, Joe!
Cât pe-aci să vă lăsăm să plecați, pe tine și pe Ernie.
Ernie pleacă astăzi. Și-a pus tot în căruță, și valea.
- Era de așteptat. - L-au speriat băieții lui Ryker.
- Poate că el știe mai bine. - Tu ce făceai în oraș?
- Joe, vreau să dansăm. - Marian, m-au închis aici.
- Joe nu vrea să mergi singur în oraș. - Erau doar Ryker cu Grafton, la palavre.
Grafton e OK.
Mai era un ins acolo, se pare că e angajat de Ryker.
- Cine era? - Un străin, îmbrăcat ca un pistolar.
- Ai spus ceva de "pistoale"? - Da, avea două pistoale.
- Cum arăta? - Două pistoale, bine făcut...
Poartă o pălărie neagră.
- Sunteți prieteni? - Nu.
Un bărbat pe nume Wilson arată așa, e un pistolar.
- Jack Wilson? - Un pistolar din Cheyenne.
- Nu poate fi el, nu? - Nu l-am întrebat cum îl cheamă.
- Ce e cu el? - Ce caută un pistolar aici?
- Vorbea cu Ryker? - Nu începe. Nu știm dacă-i Wilson.
L-ai recunoaște pe Wilson ăsta, Shane? Dacă l-ai vedea?
Poate. Dar dacă-i el, e iute de mână, așa că aveți grijă.
Pari să știi multe despre lucruri de-astea, Shane.
Ajunge. Veniți și mâncați până nu se răcește.
Nu vreau nici o luptă cu pistoale. E o adevărată crimă.
La masă, toată lumea! Voi, băieți, pregătiți jocul cu cizma!
Torrey, vreau să trec pe la fierar,
dar Joe spune să nu umblăm de unii singuri.
Oricând vrei, vin să te însoțesc în oraș.
Sunt soldat care a trecut prin bătălii adevărate.
Pot trage la fel de bine ca...
Shane...
- Da, Joey? - Crezi că e el?
- Cine? - Omul acela pe care l-a văzut Torrey.
Crezi că era Wilson?
- Nu-ți face griji pentru așa ceva. - Dormi, Joey. E târziu.
Bine, mamă.
- Nu, Joey. Deschid eu. - Bine.
Bine. Vă deschid eu poarta.
Cine-i acolo?
Fratele Rufe a venit într-o mică vizită.
Bună, Starrett.
Bună seara, doamnă.
Vreau să discut ceva cu tine.
Orice ar fi, putem discuta chiar aici.
Atunci o să pun cărțile pe masă. Ce zici să lucrezi pentru mine?
Lucrez pentru mine însumi. Am lucrat destul pentru alții.
Așteaptă să-ți spun.
Te plătesc bine. Mai mult decât scoți tu pe fâșia asta de pământ.
Nu, nu mă interesează.
N-am spus tot. Poți paște vitele împreună cu ale mele.
Mai mult, îți cumpăr gospodăria.
Spune un preț care ți se pare rezonabil și o să vezi că sunt rezonabil.
E corect?
Ne-ai făcut viața grea, și dreptatea e de partea noastră.
Dreptatea? De partea voastră?
Când am venit în ținutul ăsta, nu erai mai mare decât băiețelul tău.
Erau vremuri grele. Pentru mine și ceilalți, dintre care mulți sunt morți.
Am fost rănit la umăr de săgeata unui Cheyenne.
Noi am făcut ținutul ăsta, noi l-am descoperit și l-am făcut,
cu sânge și cu burta goală.
Vitele aduse de noi au fost alungate de indieni și hoții de vite.
Nu vă mai deranjează acum pentru că noi le-am venit de hac.
Noi am făcut ca ținutul ăsta să fie sigur.
Unii dintre noi au murit pentru asta, dar am reușit.
Apoi au sosit alții care n-au trecut defel prin vremurile grele de-altă dată.
Mi-au pus garduri pe moșia mea, mi-au luat puțurile.
Unii dintre ei s-au apucat de plantat, scot apă pentru irigații.
Și-atunci pârâul seacă și eu trebuie să-mi mut turma din cauza asta.
Și spui că n-avem nici un drept la pământul ăsta.
Cei care au făcut treaba și au riscat n-au nici un drept?
Îmi pari un om cumsecade, Starrett.
Nu spun că n-ați făcut multe, dar nu voi ați găsit ținutul ăsta.
Înaintea voastră au fost aici vânători și negustori indieni.
- Ei au îmblânzit ținutul ăsta. - Ei n-au fost fermieri.
Drepturi! Crezi că ai dreptul să spui că ceilalți n-au nici un drept.
Guvernul nu vede lucrurile așa.
N-am venit să ne certăm, ți-am făcut o propunere corectă.
Dar ceilalți?
- Shane știe că poate lucra pentru mine. - Ceilalți fermieri?
Uite, fii rezonabil!
În definitiv, nu ai prea multe opțiuni.
- Atunci trebuie să spun nu. - Nu-mi prea dai de ales.
Ce părere ai, fiule? Ai vrea să fim parteneri?
Nu vreau să mă cert cu tatăl tău. Nu vrem să pățească cineva ceva.
- Joey nu-i destul de mare, Ryker. - Ce spui, fiule?
Vino încoace, Joey.
Nu vreau să-ți pară rău, Starrett.
Ne mai vedem.
Ce părere ai despre el?
Nu-i un simplu văcar.
Nu. N-arată așa.
Și mie îmi place Starrett, dar dacă trebuie, îl omor.
- Dacă trebuie s-o fac, îl omor. - Adică, dacă trebuie s-o faci, o fac eu.
Eu nu pot avea probleme cu legea. L-ai auzit pe Grafton.
Cheamă-l încoace pe Starrett. Nu-i greu de convins.
Ei, ia te uită.
la te uită.
De ce nu-l împușcăm și terminăm povestea?
După ce dobori unul, e ușor să-i pui pe ceilalți pe fugă.
Nu uita, Wilson, trebuie să pară în regulă în ochii lui Grafton.
Hei, vino încoace!
Torrey... Eu n-aș merge acolo, Torrey.
Pe mine nu mă sperie nimeni.
- Ce poftești? - Unde crezi că te duci?
- Să-mi iau un whiskey. - Torrey.
Torrey.
Mi se spune că-ți zice "Stonewall".
- E vreo problemă cu asta? - E doar amuzant.
Bănuiesc că numele ăsta a fost luat de multi...
...rahați de sudiști de la bătrânul Stonewall.
Pe tine după cine te-au botezat? Oare ai habar?
Eu zic că "Stonewall" Jackson a fost el însuși un rahat.
El și cu Lee și toți ceilalți rebeli.
Și cu tine.
- Ești un împuțit de yankeu mincinos. - Dovedește-o.
Nu, Torrey!
Un țărănoi mai puțin.
- Ce e? - A vrut să tragă în Wilson.
- Nu-i așa, suedezule? - A vrut să-și...
În regulă. la-l de aici.
Zi-le prietenilor tăi că-i așteptăm și pe alții
care vor să dea de belea.
Ai priceput, suedezule?
Acum ia-l de aici.
- Ce s-a întâmplat? - Țărănoiul a vrut să-l ucidă pe Wilson.
- Cine a tras? - Țărănoiul a vrut să tragă în Wilson.
Lewis!
- Lewis! - Tată! Ce s-a întâmplat?
- Lewis! - Fred!
Fred!
Torrey, e mort!
Ryker a făcut-o!
Mă duc după Starrett.
Shane, azi ne-am meritat pâinea.
Dacă ne-ar lăsa în pace, am face din asta o fermă adevărată.
Vine cineva, tată.
- Pare-mi-se că-i Shipstead. - E domnul Shipstead.
Starrett!
Torrey, e mort!
Torrey?
Torrey, e mort!
Bărbatul cel nou l-a împușcat, tipul cel nou care lucrează pentru Ryker.
Eram peste drum, am auzit vocile furioase.
Cei doi și-au scos pistoalele
dar tipul cel nou e groaznic de iute.
O împușcătură, Torrey era mort.
- O împușcătură. - Ce s-a întâmplat?
Ne-am dus în oraș împreună. A zis că așa e în siguranță.
Totul era în regulă. Ne-am despărțit.
Apoi aud vocile furioase. Doar vocile, nu și cuvintele.
Oamenii lui Ryker erau peste tot.
De unde a început?
Am trecut pe la Lewis, el cu nevastă-sa și Johnson. Sunt speriați.
- Cine a văzut? - Doar oamenii lui Ryker și cu mine.
Morgan a zis că-i așteaptă pe alții care vor să dea de belea.
Marian, pregătește-te. Doamna Torrey are nevoie de tine.
Shane, pregătește căruța.
Ce vrei să faci, Joe?
- Mă duc în oraș. Mă duc să rezolv. - Nu te poți duce singur.
- Marian, mă duc. - Are dreptate, Joe.
E și treaba celorlalți, nu doar a ta. Așteaptă-i și pe ei.
- Cineva trebuie s-o facă până la urmă. - Dar nu acum. Nu te duce singur!
Cred că ceilalți fermieri or să fugă. Cred că pleacă de aici.
Vine Joe Starrett. Mai bine și-ar vedea de treburile lui.
- Ce se întâmplă? - Plecăm. M-am săturat.
Te credeam om în toată firea.
Ai văzut ce s-a întâmplat. Torrey a murit.
Și tu-ți faci bagajele și-ți iei tălpășița.
Prea fricos să stai până-l îngropăm cum se cuvine pe Torrey.
Nu vreau să-l împuște. Plecăm.
Nu-i vorba cine stă și cine pleacă.
Trebuie să-i facem lui Stonewall o înmormântare creștinească,
și să fim alături de nevastă-sa la moartea bărbatului ei.
O să ne ocupăm noi de asta.
Torrey a murit deja, nu vreau ca bărbatul meu să pățească la fel.
Fred, dacă nu vii la înmormântare, mă supăr rău pe tine.
Păi... dealul cimitirului e în drum, Martha...
Shipstead, începi tu să spui Tatăl Nostru?
Tatăl nostru care ești în ceruri, sfințească-se numele Tău.
Vie împărăția Ta, facă-se voia Ta, în ceruri precum și pe pământ.
Pâinea noastră cea de toate zilele dă-ne-o nouă astăzi
și ne iartă nouă greșelile noastre precum și noi iertăm greșiților noștri.
Și nu ne duce pe noi în ispită și ne izbăvește de cel rău.
Că a Ta este împărăția și puterea
și mărirea, acum și pururea și-n vecii vecilor. Amin.
O să te muște!
La revedere, doamnă Starrett, noi plecăm.
La revedere, Joe. La revedere, Axel. La revedere, John.
Sue, urcă copiii în căruță.
Așteaptă-mă, Lewis. Vin și eu cu voi.
Stați puțin, nu vă grăbiți. Mai e ceva.
Torrey a fost un bărbat curajos.
Am greși dacă nu i-am urma exemplul.
Ultima dată când ai vorbit așa, Torrey trăia.
- Vrei să stăm să pățim la fel? - Putem face să fie bine.
Putem avea un oraș cu biserici, cu școală...
Cimitire...
Trebuie, asta e tot.
El vrea să rămâneți pentru ceva care e mai presus de orice.
Pentru familiile voastre.
Soțiile și copiii voștri.
Ca tine, Lewis, cu fetele tale...
...și Shipstead cu băieții lui.
Au dreptul să stea aici și să fie fericiți.
De voi depinde să aveți tăria și să nu vă dați bătuți.
Așa e. Nu putem renunța la valea asta și n-o vom face.
E un ținut mănos, un loc unde poți trăi cu familiile.
Cine e Ryker să ne facă să fugim din propriile cămine?
El vrea să crească vite, noi vrem să ne creștem familiile,
să le creștem demne și puternice, cum ar trebui să fie.
Domnul n-a făcut ținutul ăsta pentru un singur om ca Ryker.
Și totuși, e al lui, și asta contează.
- Priviți, priviți acolo. - Un foc!
E casa lui Lewis.
E casa noastră.
- Ryker i-a dat foc. - N-avea nici un drept.
N-ar fi făcut-o dacă n-ați fi plecat de acolo.
Am ridicat-o cu mâinile mele.
- În afară de camera fetelor. - O făceam și pe aia.
Dacă stăm uniți, putem s-o înălțăm la loc.
- Nu-i așa? - Așa e.
Te ajutăm să construiești camera, Johnson și Joe.
- O să ajute și Shane. - Da.
Luăm scânduri și o facem la loc, nu?
- Da, domnule! O facem. - Și eu ajut.
- Faceți asta pentru noi? - Totul, doar pentru noi?
Nu doar pentru voi, Martha, pentru toți cei din valea asta.
Haideți să mă ajutați. Poate salvăm o parte din ea.
- Așa te vreau. - Să mergem la casa lui Lewis.
Haideți, oameni buni!
Șefu'! Se pare că Lewis se întoarce.
Starrett îi tine uniți.
- Ar putea da foc și casei mele. - Nu te urni de acolo.
O să ne facă ce i-a făcut lui Torrey.
- E împotriva legii să ucizi. - Legea e la trei zile depărtare.
- Știi asta. - Și-atunci cu noi cum rămâne?
- Dați-mi timp. - Cine se bate cu Ryker?
- Știe că ne-a pus pe fugă. - Mai rezistați...
- Să rezistăm? - Am promis că se va face ceva.
Dar ce, Joe?
Mă ocup eu de asta. E între mine și Ryker.
- Vrei să faci prea multe. - Dacă trebuie, îl omor.
Greșești. Nici să nu te gândești la asta.
Starrett trebuie să dispară.
L-am avertizat de două ori, dar e încăpățânat. O să plătească.
Joe, nu poți face asta!
Dacă familia Lewis are curajul s-o ia de la capăt, nu-i pot lăsa baltă.
Dar nu te poți duce în oraș să-l omori pe Ryker. O să te omoare el.
Spune-i că-s om de înțeles, că lucrurile au mers prea departe.
Spune-i că mă dau bătut, orice, numai fă-l să vină aici!
O să vină. Crede că el e omul rezonabil.
Bună, Calloway.
- O să te omoare. - Trebuie să-mi asum riscul ăsta.
E un nod fals, Joey, n-o să tină.
Shane! Spune-i să nu se ducă. Spune-i că nu se poate. Spune-i!
Shane!
Joe, așteaptă până se liniștesc lucrurile. Așteaptă măcar atât.
Așa e bine, nu, Shane?
Nu-i pot spune lui Joe ce e bine și ce nu, Marian.
Joe, te rog, așteaptă.
N-o faci, măcar pentru mine?
Starrett?
Dle Starrett!
- Ce e? - Solie de împăcare, de la Ryker.
Să vină unul dintre voi încoace și să vorbească.
- Nu intrați în grădină. - Nu suntem înarmați.
Fratele meu Rufe vrea să te vadă.
A zis să-ți spun că e om de înțeles.
El e vinovat de moartea lui Torrey.
Fratele meu n-ar omorî pe nimeni. Nu vrea să ajungă la pușcărie.
Torrey era arțăgos, s-a luat de un străin.
Torrey n-a vrut să fie de înțeles. Tu vrei, nu?
Totdeauna am vrut să fiu înțelegător.
Fratele meu așteaptă. Vrea să vă vedeți la Grafton.
Cine mai vine?
Noi nu. Noi mergem acasă.
Vin să vorbesc cu fratele tău.
Shane!
Shane.
- Cine e? - Calloway. Chris Calloway.
- Stai pe loc. Te pot face sită. - Stai așa, am să-ți spun ceva.
- Ce vrei? - Starrett n-are nici o șansă.
Pac! Pac!
- De ce-mi spui mie asta? - Nu știu ce mi-a venit.
- Nu înțeleg. - Plec de la Ryker.
- Pe curând. - Chris...
Mulțumesc.
Ne mai vedem.
N-are rost, Marian. Știu în ce mă bag.
Nu!
Nu pot spune nimic care să te facă să renunți?
Poate că asta e o ocazie.
Morgan și ceilalți s-au dus acasă...
Nu crezi cu adevărat asta, nu ăsta e motivul.
Locul ăsta, valea asta înseamnă prea mult ca să renunț la ele...
- Și la ce va mai fi. - Da, va fi!
Pac!
Pac, pac, pac!
Joey, nu ține ăla așa! Du-te și te joacă afară.
Joacă-te afară, Joey!
Te rog, dragule. Joacă-te afară.
E doar mândrie, atâta tot, o mândrie prostească.
Eu nu însemn nimic pentru tine, Joe? Nici Joey?
Marian...
Mă duc acolo tocmai pentru că însemnați atât pentru mine.
Să rămân lângă tine și tu să mă consideri un laș?
Dar Joey? Cum i-ai explica asta?
Of, Joe...
Joe!
M-am tot gândit și...
...știu că uneori sunt cam încet, dar văd lucruri...
Știu că dacă aș păți ceva, ar avea cine să aibă grijă de tine.
Te-ar proteja mai bine decât eu însumi.
Nu credeam să ajung să spun asta, dar...
Cred că acum e momentul potrivit să fiu sincer cu tine.
Vorbești de parcă aș fi bucuroasă că te duci.
Iubito, ești cea mai sinceră și frumoasă fată din lume.
N-aș putea face ce trebuie dacă n-aș ști că mă pot baza pe tine.
Nu mă șterge din catastif!
N-aș fi trăit până acum dacă nu eram destul de tare.
Tată! Shane și-a scos pistolul. Vine!
Pistolul?
- Ce faci? - Nu-l lăsa. Nu mergeți nici unul!
- Mă pricep la asta. - Dar nu e treaba ta.
Poate că-i faci față lui Ryker, dar nu și lui Wilson.
O să fiu mai tare decât el. Dar apreciez gestul, Shane.
V-ați pierdut mințile amândoi. Nu merită să mori pentru asta.
Vă bateți pentru cocioaba asta, țărâna asta și muncă într-una?
Mi-e silă, m-am săturat de probleme. Să plecăm, să ne mutăm, te rog!
Marian, nu spune asta! Iubești locul ăsta mai mult decât mine.
- Nu-l mai iubesc. - Chiar și așa, nimic nu se schimbă.
Trebuie să fie o cale, Shane? O cale?
- N-are rost, Joe. - N-are rost? Cine mă oprește?
- Eu. - Dă-te din drumul meu.
- Trebuie să mă bat și cu tine? - Depinde de tine.
Terminați!
Shane! L-ai lovit cu pistolul! Te urăsc!
- Ajută-l să se ridice când își revine. - Joey, adu niște apă și un ștergar.
Uite, Marian. Ascunde ăsta.
O să-și revină.
Nimeni nu-i poate reproșa că nu s-a dus la întâlnirea aia.
Shane... Așteaptă!
- Te-ai lăsat de bătăi cu pistolul. - M-am răzgândit.
O faci doar pentru mine?
Pentru tine, Marian...
...și pentru Joe și micul Joe.
Atunci n-o să ne mai vedem niciodată?
Niciodată e așa de mult, Marian.
Spune-i... Spune-i că mi-a părut rău.
Nu-i nevoie să-i spun asta.
Te rog, Shane...
Mamă...
Te rog...
Ai grijă de tine.
Mamă! Își revine tata.
Da, Joey.
- De ce a făcut Shane...? - Shane a făcut ce trebuia.
- Nu-l urăști pe Shane. - Știu, mamă.
Shane...!
Îmi pare rău!
Nu te-a auzit.
Shane!
Shane! Îmi pare rău!
Am venit să-ți aud oferta, Ryker.
Nu discut cu tine. Unde e Starrett?
- Cu mine stai de vorbă, Ryker. - N-am treabă cu tine, Shane.
Poți pleca acum și nu se supără nimeni.
- Care-i oferta ta, Ryker? - Pentru tine, nici una.
- Păcat. - Păcat.
Ai trăit prea mult. Ai cam ajuns la capătul zilelor.
- Zilele mele? Dar ale tale, pistolarule? - Diferența e că eu îmi dau seama.
Deci ne scoatem pistoalele
și ne umplem de sânge, asta vrei?
Nu încă.
N-am auzit ce părere are amicul tău.
În locul tău n-aș merge prea departe.
Noi nu ne batem cu tine.
- Nu cu mine, Wilson? - Nu, Shane.
Eu nu m-aș pune cu Wilson, Shane.
Will, ești martor.
Deci tu ești Jack Wilson.
Ce-ți spune numele ăsta, Shane?
Am auzit de tine.
Ce ai auzit, Shane?
Am auzit că ești un yankeu împuțit și mincinos.
Dovedește-o!
Shane, atenție!
Shane!
Știam eu că poți, Shane. Am fost sigur de asta.
El era? El era Wilson?
El era. Wilson a fost, așa e.
Era foarte iute de mână.
Joey, tu ce cauți aici?
- Îmi pare rău, Shane. - Nu trebuie să-ți fie.
- Ar trebui să te întorci. - Nu putem merge acasă împreună?
Mi-e teamă că nu, Joey.
Te rog! De ce nu?
Trebuie să plec mai departe.
De ce, Shane?
Omul trebuie să-și urmeze destinul. Nu te poți opune.
- Am încercat și n-a mers. - Vrem să stai aici, Shane.
Joey, nu poți sta pe loc după ce omori pe cineva. Nu poți da înapoi.
Bine sau rău, rămâi însemnat. Un semn care nu dispare.
Nu poți da timpul înapoi.
Acum du-te acasă și spune-i mamei tale că...
...spune-i că totul e în regulă și că nu mai sunt pistoale în vale.
Shane...
Sângerezi! Ești rănit!
Sunt în regulă, Joey.
Du-te acasă cu mama și tatăl tău și crește puternic și drept.
Și, Joey...
Ai grijă de ei, de amândoi.
Bine, Shane.
Nu te-ar fi putut împușca dacă l-ai fi văzut!
Adio, micuțule Joe.
N-ar fi putut nici măcar să-l scoată din teacă, nu, Shane?
Tata are de lucru pentru tine! Și mama vrea să stai!
Știu că vrea!
Shane!
Întoarce-te!